‫"מסתבר שאינדקס זוכרת‬ ‫103,000 ספרי קסמים בתוך הראש שלה.‬
‫הצלחתי להתגונן איכשהו מהקוסם,‬
‫אבל אינדקס נפצעה קשה.‬
‫היא אמרה שנוכל לרפא אותה‬ ‫בעזרת קסמי ריפוי,‬
‫אבל אף תלמיד בעיר הזאת‬ ‫לא יכול להשתמש בקסם.‬
‫בהתחשב במצב...‬ ‫גברת קומואה, בבקשה, תעזרי לה!‬
‫- נססאריוס -‬
‫מה השעה כרגע, לפי שעון יפן?‬
‫בבקשה, תגידי לי גם את התאריך.‬
‫עכשיו 20:30, ה-20 ביולי...‬
‫נראה שלא הסתכלת על שעון.‬ ‫את בטוחה שזאת השעה הנכונה?‬
‫אין לי שעונים בדירה הזאת.‬
‫אבל אל תדאגי, השעון הפנימי שלי‬ ‫אמור להיות בדיוק של שנייה.‬
‫אני יכולה לכוון אותו‬ ‫פשוט בעזרת תפריט קבוע ושגרה של התעמלות.‬
‫לפי מצב הכוכבים וזווית הירח,‬
‫אני רואה טעות של 0.038 בכיוון סיריוס.‬
‫אז בבקשה, אשרי את זה.‬
‫הזמן המקומי לפי שעון יפן‬ ‫הוא ה-20 ביולי, 20:30. נכון?‬
‫כן, וכרגע גם 53 שניות, ליתר דיוק.‬
‫לא כדאי שתקומי!‬ ‫-זה בסדר. התחדשות היא אפשרית.‬
‫מזל סרטן מגיע לקצו,‬
‫פרק הזמן שבין 20:00 ל-00:00.‬
‫הכיוון הוא מערב.‬
‫השומר הוא אונדין.‬
‫המלאך הוא הלהיים.‬
‫מה זה?‬ ‫-קסם.‬
‫מכאן והלאה,‬ ‫אני אצטרך לשאול את הגוף שלך, בעזרתך.‬
‫אם תפעלי לפי ההוראות שלי,‬ ‫איש לא יישאר לא מרוצה,‬
‫ואף אחד לא ייטור לך טינה.‬
‫את חייבת לשכב! בואי נחכה לאמבולנס.‬
‫איפה שמתי את התחבושת...‬
‫לא יהיה אפשרי לרפא את הפצע שלי‬ ‫בעזרת סוג כזה של טיפול.‬
‫אני לא מבינה את המשמעות של "אמבולנס".‬
‫הוא יוכל לסגור לגמרי את הפצע שלי,‬
‫ולאפשר לי לשמר את אנרגיית החיים‬ ‫והמאנה שלי בדקות הקרובות?‬
‫אז? מה אני צריכה לעשות?‬
‫אני לא ילדה עם קסם, את יודעת.‬
‫תודה על שיתוף הפעולה שלך.‬
‫ראשית...‬
‫מה זה הדבר השחור ההוא שם?‬
‫זה כרטיס זיכרון של משחקי וידאו.‬
‫בבקשה, שימי אותו במרכז השולחן.‬
‫זה רק שולחן אוכל קטן.‬
‫זה דגם ממוזער של החדר הזה?‬
‫החומרים לא חשובים.‬
‫אם הצורות והתפקודים תואמים,‬ ‫עדיין נוכל לבצע את הטקס.‬
‫ואלה?‬ ‫-המיקומים של פחיות הבירה.‬
‫בכל מקרה, אודה לך‬ ‫אם תפעלי בדיוק לפי ההוראות שלי.‬
‫אם ההליך ישתבש,‬
‫קיימת אפשרות שמערכת העצבים שלך‬ ‫תינזק קשות.‬
‫המשמעות של כישלון תהיה‬ ‫השמדה של הגוף שלך, ולכן גם מותך.‬
‫זה מה שאני אומרת לך.‬
‫אני אזמן את המלאך למטה, ואצור מקדש.‬
‫בבקשה, חזרי אחריי.‬
‫החיבור הצליח.‬
‫"חיבור?"‬
‫המקדש שהקמנו על השולחן התחבר לחדר הזה.‬
‫מה שיקרה בחדר הזה, יקרה גם על השולחן.‬
‫מה שיקרה על השולחן, יקרה גם בחדר הזה.‬
‫עכשיו דמייני את זה.‬ ‫-כן!‬
‫מלאך זהוב עם מבנה גוף של ילד.‬
‫מלאך יפהפה, עם כנפיו האדירות.‬
‫מלאך?‬
‫לא נראה לי שאני יכולה‬ ‫לדמיין אותו ככה פתאום.‬
‫מה?‬
‫אנחנו לא באמת מזמנות מלאך.‬
‫את חייבת להשתמש ברצון שלך כקוסמת‬ ‫כדי לתת למלאך הזה צורה.‬
‫כן!‬
‫"מלאך חמוד..."‬
‫מה זה?! אנחנו לא באמת מזמנות מלאך, נכון?‬
‫לא הצלחתי לייצב אותו.‬
‫אונדין בצבע כחול יספיק כדי להגן על המקדש.‬
‫נמשיך.‬
‫"מלאך חמוד..."‬
‫החיים כבר אינם נמצאים בסכנה,‬ ‫הודות לחידוש אספקת המאנה.‬
‫עט יוחנן תעבור למצב שינה כעת.‬
‫את בסדר?‬
‫אני פשוט צריכה להשתמש‬ ‫באנרגיות שלי כדי לרפא את עצמי.‬
‫הפצע נסגר, אז אל תדאגי.‬
‫אני שמחה.‬ ‫לא הייתי רוצה שהוא יישא את המעמסה הזאת.‬
‫"מעמסה"?‬
‫אם הייתי מתה כאן,‬ ‫אני חושבת שזאת הייתה מעמסה עליו.‬
‫את דואגת לקאמיג'ו במקום לעצמך?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני לא ממש יודעת, אבל...‬
‫אבל...‬
‫אז...‬
‫איך זה שהפיג'מה של שתיינית הבירה הגדולה,‬ ‫מעשנת הסיגריות, קומואה המבוגרת,‬
‫מתאימה לך בדיוק?‬
‫לא ייאמן.‬ ‫אני תוהה מה הפרש הגילאים האמיתי ביניכן.‬
‫אל תצחק עלינו!‬
‫אני חושבת שהפיג'מה הזאת‬ ‫קצת יותר מדי הדוקה עליי באזור החזה.‬
‫מה?! זאת הערה ממש מעליבה!‬
‫הממ? אבל...‬
‫אבל מה?‬ ‫-לא, שום דבר.‬
‫אני מבוגרת, את יודעת?‬
‫דרך אגב, קאמיג'ו,‬
‫תגיד לי, מי הבחורה הזאת בשבילך?‬
‫אחות?‬
‫אסור לך לשקר!‬ ‫-אני מצטער!‬
‫היא זרה עם שיער כסוף ועיניים ירוקות!‬
‫קאמיג'ו!‬
‫המורה... אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫כן.‬
‫שאלת אותי על זה,‬
‫מתך כוונה לדווח הכל למועצת העיר?‬
‫כן.‬
‫אני לא יודעת באילו מין צרות שניכם מעורבים,‬
‫אבל כל עוד זה קורה בתחומי העיר,‬
‫חובתו של המורה המבוגר היא למצוא פתרון.‬
‫אם יובא לידיעתי‬ ‫שאתם עושים דברים מסוכנים...‬
‫אני לא ילדותית ולא רק אסתכל מן הצד,‬ ‫אתה יודע?‬
‫המורה, לא הייתה לי בעיה לערב אותך‬ ‫אם היית זרה בשבילי.‬
‫אבל אני מרגיש שאני חייב לך,‬ ‫אז אני לא רוצה שתהיי מעורבת.‬
‫לא מועיל להגיד דברים כאלה כאן.‬
‫אני לא אטאטא את זה אל מתחת לשטיח.‬
‫אה... לאן את הולכת?‬
‫אני שמה אותך בתקופת מבחן.‬
‫אני הולכת לקנות כמה מצרכים.‬
‫בינתיים כדאי שתחשוב איך תסביר לי את המצב.‬
‫וגם...‬ ‫-גם...?‬
‫כשאני ממש מתרכזת בקניות,‬ ‫אני שוכחת כל דבר אחר.‬
‫במקרה כזה, קאמיג'ו,‬
‫אל תרמה, ותגיד לי את זה ישר על ההתחלה,‬ ‫טוב?‬
‫היא בן אדם נחמד מאוד.‬
‫את מתכוונת לגברת קומואה?‬ ‫-כן.‬
‫אסור לי לערב אותה יותר מכך.‬
‫בסדר. אסור לנו לגרום לה להשתמש בקסם שוב.‬
‫ספרי קסמים הם מסוכנים, אתה יודע?‬
‫כל פיסות הידע הסותרות‬
‫והחוקים השונים שיש בהם...‬
‫"העולם השונה" הוא כמו רעל לעולם הזה,‬ ‫בלי קשר לטוב ורע.‬
‫רעל?‬
‫אלא אם אתה קוסם.‬
‫אם תצבור אפילו רק קצת ידע על "עולם אחר",‬
‫זה עלול להשמיד את המוח שלך.‬
‫להשמיד? זה מה שהקסם עושה?‬
‫אתה רוצה לדעת?‬
‫המעמסה שנמצאת עליי... אתה באמת רוצה לדעת?‬
‫מה אני יכול לומר?‬ ‫זה כאילו שאני הכומר עכשיו.‬
‫זה נכון. אתה כמו כומר, ששומע וידוי.‬
‫הנוצרים היו מאוחדים בהתחלה.‬
‫למה יש כל כך הרבה זרמים עכשיו, לדעתך?‬
‫כי...‬
‫כי הם ערבבו פוליטיקה בדת.‬
‫הם התפצלו והתנגדו זה לזה,‬
‫וכל אחד פנה לדרכו.‬
‫למרות שהם מאמינים באותו אל.‬
‫כל אחד התפתח באופן שונה,‬
‫והשיג ייחודיות משלו.‬
‫ייחודיות, את אומרת?‬
‫הכנסייה האנגלית הפוריטנית, שאני חברה בה...‬
‫אנגליה היא ארץ אמנויות הקסם,‬ ‫ולכן שגשגה שם תרבות שמתנגדת לקסם,‬
‫עם ציד מכשפות ואינקוויזיציה. ‬
‫לכן יש לכנסייה האנגלית הפוריטנית ‬ ‫מחלקה מיוחדת,‬
‫שחוקרת את הקסם ומנסה להתנגד לו,‬ ‫כדי להביס את הקוסמים.‬
‫זוהי כנסיית הרע ההכרחי. נססאריוס.‬
‫נססאריוס?‬
‫אם תנסה להבין ישות טמאה,‬
‫המוח שלך יושחת,‬
‫ואם תבוא איתה במגע,‬ ‫גם הגוף שלך יהפוך לטמא.‬
‫המקום שאליו אספו את כל הדברים הטמאים האלה,‬ ‫כדי לבודד אותם...‬
‫הוא 103,000 הספרים האלה?‬
‫כן.‬
‫קסמים הם כמו נוסחאות, בעקרון.‬
‫אם תצליח להפוך אותם,‬ ‫תוכל לנטרל את מתקפת האויב.‬
‫אם תדע את כל הקסם שבעולם,‬ ‫תוכל לנטרל כל דבר.‬
‫לכן 103,000 ספרי הקסמים האלה...‬
‫הוכנסו למוח שלך.‬
‫אם הספרים האלה כה מסוכנים,‬ ‫צריך לשרוף אותם מבלי לקרוא אותם.‬
‫לא הספרים עצמם הם שחשובים, אלא התוכן שלהם.‬
‫אפילו אם הספרים יושמדו,‬
‫לא יהיה בזה טעם אם התוכן יועבר על-פה.‬
‫חוץ מזה,‬ ‫בן אדם לא יוכל להשמיד את הספרים המקוריים.‬
‫מוח אנושי אינו יכול להיות מדויק.‬
‫לא הייתה ברירה אלא לבודד אותם.‬
‫אז... האנשים האלה רוצים את הנשק‬ ‫שנמצא בתוך המוח שלך, כן?‬
‫בהחלט אפשר להוריד את העולם על ברכיו‬ ‫אם משתמשים ב-103,000 האלה.‬
‫לעזאזל...‬
‫למה לא אמרת לי את כל זה קודם?!‬
‫לא חשבתי שתאמין לי, ולא רציתי להפחיד אותך.‬
‫וגם...‬
‫לא רציתי שלא תחבב אותי.‬
‫את צוחקת עליי? תפסיקי עם השטויות!‬
‫נססאריוס, כנסיית הרע ההכרחי?‬ ‫מאה ושלושה אלף ספרי קסמים?‬
‫זה כל כך מגוחך,‬ ‫עד שאני עדיין לא מסוגל להאמין בזה.‬
‫אבל...‬
‫זה הכל, כן?‬
‫אל תזלזלי בי.‬
‫חשבת שאני לא אחבב אותך‬
‫רק כי שיננת 103,000 ספרי קסמים?‬
‫את צריכה להאמין בי קצת!‬
‫אל תשפטי אנשים בלי לדעת, טוב?‬
‫תראי. יש לי את היד הימנית הזאת.‬
‫אני לא פוחד מקוסמים.‬
‫אבל אמרת שהיית צריך ללכת‬ ‫לבית הספר בשביל שיעורים נוספים.‬
‫אני אמרתי את זה?‬ ‫-לגמרי.‬
‫למי אכפת מבית הספר?!‬
‫אז למה אמרת שאתה חייב ללכת,‬
‫ושאתה עסוק?‬
‫הרגשת לא בנוח כי הייתי שם איתך? כן?‬
‫מה שלום אינדקס?‬
‫היא בחיים.‬
‫אספתי קצת מידע על המתבגר שמלווה אותה.‬
‫אז? מה הסיפור עם היד הימנית שלו?‬
‫הוא לא קוסם ולא אספר.‬ ‫זה כל מה שגיליתי בינתיים.‬
‫מה? את אומרת לי שהוא רק תלמיד תיכון רגיל?‬
‫תעשי לי טובה.‬ ‫אין מצב שחובבן היה מנצח את אינוקנטיוס.‬
‫העולם פשוט לא פועל ככה.‬
‫אתה צודק. הבעיה היא...‬
‫שנראה שהוא מתאים בדיוק‬ ‫לקטגוריה של "פרחח בתיכון".‬
‫אולי הם מסתירים את המידע הזה?‬
‫בנוסף,‬ ‫נראה שהפצע של אינדקס נרפא בעזרת קסם.‬
‫קנזאקי.‬
‫את חושבת שקיימת עוד אגודת קוסמים,‬ ‫במזרח הרחוק?‬
‫אם היא פועלת בתוך אקדמי סיטי,‬
‫מועצת העיר אמורה להרגיש בכך מיד.‬
‫מספר האויבים לא ידוע,‬ ‫ובכל זאת אין לנו תגבורת.‬
‫נראה שהם נהנים.‬
‫באמת.‬
‫היא תמיד חיה את החיים שלה באושר.‬
‫כמה עוד נצטרך להמשיך‬ ‫לפגוע בחיים שלה בצורה כזאת?‬
‫אני מתארת לי שהרגשות שלך סבוכים כרגע.‬
‫מבחינתך, שהיית במקום הזה פעם,‬
‫שום דבר לא השתנה.‬
‫"בסופו של דבר,‬ ‫גברת קומואה חזרה מהסופרמרקט,‬
‫לא שאלה אותנו שום דבר,‬ ‫ונתנה לנו להישאר בדירה שלה.‬
‫האם היא באמת שכחה הכל בזמן הקניות,‬
‫או רק העמידה פנים?‬
‫החלטתי לא לשאול אותה."‬
‫זה הזמן לאמבטיה!‬
‫טומה! טומה!‬
‫שום דבר!‬ ‫כיף לקרוא בשם שלך בלי סיבה. נכון, טומה?‬
‫רציתי לשאול אותך משהו.‬
‫מה שקומואה אמרה...‬
‫בבית מרחץ יפני יש משהו בשם "חלב קפה" ו...‬
‫ככה... וככה!‬
‫שותים אותו עם היד על המותן!‬
‫מה זה "חלב קפה"? זה כמו קפוצ'ינו?‬
‫אין דברים מתוחכמים כל כך בבית מרחץ...‬
‫אבל אולי יזעזע אותך לראות‬ ‫בית מרחץ גדול כל כך.‬
‫באנגליה יש אמבטיות צרות, נכון?‬
‫אני לא ממש מבינה בזה.‬ ‫-למה?‬
‫לפני שהספקתי להבין בכלל, הייתי ביפן.‬
‫אני לא יודעת ממש הרבה על האזור ההוא.‬
‫לכן את דוברת יפנית כל כך טוב.‬
‫לא... אני לא התכוונתי לזה.‬
‫אני נולדתי בלונדון,‬
‫ומסתבר שגידלו אותי בקתדרלת סנט ג'ורג'.‬
‫אבל אמרו לי שהגעתי לכאן לפני שנה בערך.‬
‫אמרו לך?‬ ‫-כן.‬
‫איבדתי את הזיכרון שלי.‬
‫כשרק התעוררתי, לא ידעתי אפילו מי אני.‬
‫לא זכרתי אפילו מה אכלתי בלילה הקודם.‬
‫אבל המוח שלי היה מלא בדברים כמו קוסמים,‬ ‫האינדקס ונססאריוס.‬
‫ממש פחדתי.‬
‫אז את לא יודעת‬ ‫אפילו למה איבדת את הזיכרון שלך?‬
‫נכון.‬
‫טומה... אתה כועס או משהו כזה?‬
‫לא.‬
‫אני אתנצל אם אני מטרידה אותך.‬
‫למה אתה כועס? יש לזה קשר להתבגרות המינית?‬
‫אני לא רוצה שמישהי עם מבנה גוף של ילדה‬ ‫תדבר איתי על התבגרות מינית, טוב?‬
‫מה זה היה?‬ ‫רואה? אתה כן כועס, בסופו של דבר.‬
‫או שאתה רק מעמיד פנים שאתה כועס,‬ ‫כדי להקניט אותי?‬
‫אני לא ממש מחבבת את הצד הזה בך, טומה.‬
‫היי... את לא מחבבת אותי בכלל,‬ ‫אז אל תגידי דברים כאלה.‬
‫אפילו מישהו נואש כמוני לא היה מצפה‬ ‫למשהו כל כך רומנטי מצדך.‬
‫מה קורה?‬ ‫למה את שקטה לפתע ומסתכלת עליי ככה, נסיכה?‬
‫טומה? ‬
‫אני שונאת אותך!‬
‫לא ייאמן. היא נשכה אותי וברחה.‬
‫מה?‬
‫אין אף אחד בסביבה?‬
‫זה בגלל הרונות.‬
‫אני הצבתי רונות שמרחיקות אנשים.‬
‫את...‬
‫קוראים לי קאורי קנזאקי.‬
‫הקוסמת השנייה ,קאורי,‬
‫היא זאת שפגעה באינדקס?‬
‫היא עשתה משהו כזה באדישות כזאת?!‬
‫הפרק הבא, "זיכרון מושלם".‬
‫כשמדע פוגש בקסם... הסיפור מתחיל!‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬